‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫עצור.‬
‫עצור!‬
‫תגיד לי, ‬
‫ברגע שג'ברוט יחזור.‬
‫כן, אדוני.‬
‫איך עשית את זה, טיורי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫איך אתה לא יודע?‬
‫כשאיבדנו את הרוכבים האדומים‬ ‫מחוץ למיסטרנואוט בערפל...‬
‫גם זה היית אתה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫הנזירים בתא הזה, אני יודעת שזה היית אתה.‬
‫לא כי ראיתי את זה, אבל הרגשתי‬ ‫את זה, הרגשתי את הכוח של זה.‬
‫אבל איך?‬
‫את רוצה שאמשיך לומר שאני לא יודע?‬ ‫כי אני יכול להמשיך לומר שאני לא יודע.‬
‫אב המנזר אמר שזה מגיע מבפנים.‬
‫אוויאלן, זה מה שזה?‬
‫אתה באמת לא יודע כלום, נכון?‬
‫האם זהו זה?‬
‫האם כאן את פונה צפונה?‬
‫אתה נחוש למסור את המכתב הזה, נכון?‬
‫אני מניחה שהמלך פביאן ישמח לקבל אותו.‬
‫כל כך ישמח שהוא ייתן לך פרס?‬ ‫-זה כל מה שאת חושבת עליו?‬
‫תענה על השאלה.‬
‫גנבת את הסוס שלי ומסרת אותי לאבא שלך, ‬ ‫כדי שתוכלי למצוא את הדרך שלך.‬
‫עכשיו את מתכוונת לשכוח מזה?‬
‫הדרך הזאת לא מגיעה לשום מקום, ‬ ‫נכון? אבל זה כן.‬
‫אתה ואני, טיורי, אני כבר מרגישה את זה.‬
‫נהיה בלתי ניתנים לעצירה.‬
‫בכנות, את פשוט...‬
‫מרשימה? משכנעת?‬
‫צודקת ללא עוררין?‬
‫חסרת בושה.‬
‫אני אקח זאת בתור כן.‬
‫מצטער, זה פשוט לא מרגיש נכון.‬
‫אולי האנשים האלה לא ראויים לסוסים.‬
‫אולי הם כנופיה של פורעי חוק אכזריים.‬
‫חשבת על זה?‬ ‫-אנחנו לא יכולים פשוט לגנוב אותם.‬
‫אנחנו אמורים להיות אבירים.‬ ‫-לא עד שנחזיר את טיורי.‬
‫ריסטרדין אמר לנו לעזור לו.‬ ‫-ואבא שלי אמר לנו שהוא בוגד.‬
‫כן, אבל אמרת שאבא שלך שקרן.‬ ‫-אני לא אמרתי.‬
‫בעצם, כן אמרת. אמרת שהוא שקרן.‬
‫אמרתי שכשהוא משקר, הוא טוב בזה.‬
‫זה שונה לגמרי מלומר שהוא שקרן.‬
‫למעשה...‬
‫כן, בכנות...‬ ‫-זה לא כזה...‬
‫לא, אמרתי...‬ ‫-זה לא משנה.‬
‫אתם לא מבינים?‬
‫ריסטרדין, פנטומר, כל האחרים, ‬ ‫לא אכפת להם מאיתנו.‬
‫אם יש לנו את טיורי, יש לנו עם מה להתמקח.‬
‫אי אפשר להשיג את טיורי בלי סוסים.‬
‫אלינור?‬
‫אלינור, חכי בבקשה.‬
‫עלו על הסוסים!‬
‫עקבו אחרי המלכה. היא לא מוגנת.‬
‫אלינור?‬
‫זהירות, אדוני.‬
‫אחיך עלול להיות מאוכזב‬ ‫אם הסחורה תגיע פגומה.‬
‫לקיחת סיכונים עם בטיחותך, ‬ ‫זהו לא צחוק, הוד מעלתך.‬
‫נראה שהסיכון היחיד לביטחוני הוא אתה.‬
‫היערות האלה ידועים כנותני מחסה‬ ‫לטיפוסים לא נעימים.‬
‫צדתי ביערות האלה כל חיי...‬
‫והטיפוס הלא נעים במיוחד‬ ‫שנתקלתי בו היה אביך.‬
‫אני רוצה שתדעי שאמחה‬ ‫בפני המלך באופן התקיף ביותר.‬
‫התנהגותו הייתה בוטה וחסרת כבוד‬ ‫והתוכנית שלו...‬
‫בבקשה...‬
‫אל.‬
‫אני לא כועסת על התנהגותו של אביך‬ ‫או על התוכנית של אביך.‬
‫אני כועסת שלא חשבתי על זה קודם.‬
‫-גבירתי, מה את עושה?‬ ‫-אל תהיה כזה חסוד.‬
‫אנחנו כלי משחק, אתה ואני, ‬
‫שניתן להקריב במשחק שחמט פוליטי.‬
‫עכשיו זה תורי.‬
‫בקרוב זה יהיה התור שלך.‬ ‫ -גבירתי...‬
‫כך שהעצה שלי היא, ‬ ‫שנהנה כל זמן שהשמש זורחת.‬
‫גבירתי, אני לא יכול להיות שותף לזה.‬ ‫-תצטרף אליי.‬
‫שחייה מעולם לא הייתה אחת מהיכולות שלי.‬
‫אם תיקלע לצרה...‬
‫אציל אותך.‬
‫חוץ מזה, אתה מלא באוויר חם בכדי לטבוע.‬
‫הרטבת את השיער שלך?‬
‫כן.‬
‫אז לאשתו של השאמאן היה ילד…‬
‫ועכשיו הילד הזה נעדר?‬
‫כן, אדוני.‬
‫אתה תמצא אותם, ג'ברוט.‬
‫ואתה תחזיר אותם לקברים שלהם.‬
‫אתה בטוח, אדוני?‬
‫המלחמה הסתיימה.‬
‫אולי עכשיו אפשר גם לסיים עם הטבח.‬
‫כל קרב שלחמתי בו...‬
‫כל חיים שלקחתי...‬
‫הכול היה בשם השלום.‬
‫ובכל זאת, העולם עדיין סובל.‬
‫אבל כשירח הדם יעלה…‬
‫כל הסבל יסתיים.‬
‫בשבילך, בשבילי, בשביל כולם.‬
‫תשלח יחידות צייד.‬
‫תסרקו את האזור הכפרי, ‬ ‫ותמצאו בשבילי את אשתו ובנו של השאמאן.‬
‫אין להתיר לשום דבר לעמוד בדרכנו.‬
‫יש לנו מזל.‬
‫הם אמרו שהספינה הזאת‬ ‫מפליגה כל הדרך עד ברלן.‬
‫משם, זה רק רכיבה של יומיים לאונואן.‬ ‫-כמה עולה המעבר?‬
‫תשכח מהמעבר. עשית את חלקך, ‬ ‫עכשיו תן לי לעשות את שלי.‬
‫קדימה.‬
‫תוציאו את הארנקים שלכם‬ ‫כך שאוכל לראות אותם.‬
‫אנו מקבלים כאן הכול, מטבעות זהב, ‬ ‫מטבעות כסף, אנו אפילו מקבלים מטבעות נחושת.‬
‫אם אין לך כלום, אתה לא עולה!‬
‫שלומות, קפטן.‬
‫ואם יורשה לי לומר איזה יופי‬ ‫של ספינה אתה מפקד.‬
‫תחסכי את השטויות, תראי את הכסף שלך.‬
‫או אולי תעדיף את הפרס היפה‬ ‫שהנסיך וירידיאן ללא ספק יעניק לך‬
‫כאשר תעזור לנו למסור‬ ‫את מתנת השיבה הביתה המפוארת הזאת?‬
‫אין לה כסף, תוציאו אותה, והוא הולך איתה.‬
‫אז אני מבין שאתה לא מעוניין בזה.‬
‫איך אדע שהוא לא ירצח אותנו במיטות שלנו?‬
‫אוויאלן.‬
‫די משעשע לשמוע זאת מנוכל אכזרי כמוך.‬
‫הגברת נכנסת למגורי הנוסעים, ‬ ‫הסוס לשטח הניקוז, ‬
‫ואתה, אתה הולך איתו.‬
‫הוא לא ישן עם החיות.‬
‫אז הוא לא בא, נכון?‬
‫לא אכפת לי איפה אני ישן. קדימה.‬
‫היזהרי בצעדייך, גבירתי.‬
‫וכדאי שתיזהר בשלך.‬
‫אקח את זה בחזרה ברגע שתהיי מוכנה.‬ ‫-מה?‬
‫את הטבעת שלי.‬
‫אין לי כל מושג על מה אתה מדבר.‬
‫ובכן, מה אתה יודע?‬
‫טיורי גדל.‬
‫בעלי החיים למטה!‬
‫אבוא למצוא אותך.‬ ‫-אני אסתיר את הארנק שלי.‬
‫אם זה מספיק טוב בשבילי, ‬ ‫זה מספיק טוב בשבילך.‬
‫אני לא מפחדת.‬
‫ובכן, יופי.‬
‫כי אני יכולה לעשות קסמים.‬
‫יש הרבה מזה לאחרונה.‬
‫מילו?‬
‫הו, תודה לאל.‬
‫הנה את.‬
‫סליחה על ההפרעה, גבירתי.‬
‫אני יכולה לעשות קסמים, נכון?‬
‫אני יכולה לגרום לכל הספינה הזו להיעלם.‬
‫ברור שאת יכולה, יקירתי.‬
‫את יכולה לעשות קסמים?‬
‫היא יכולה.‬
‫היא יכולה לעשות קסמים.‬
‫אתם בדרך לאונוואן?‬
‫למרבה הצער, כן.‬
‫בעלי רוצה לראות‬ ‫את שובו עטור הניצחון של וירידיאן.‬
‫הוא מעריץ.‬
‫אני?‬
‫אני רק מקווה שאין צרות.‬
‫את חושבת שיהיו?‬
‫מי יודע מה וירידיאן באמת רוצה.‬
‫אבל אם הוא באמת בא בשלום, ‬
‫למה הוא לא פירק את הצבא שלו?‬
‫קדימה, קוסמת קטנה, ‬ ‫בואי נלך למצוא את אבא שלך.‬
‫עוד כמה זמן עד שנוכל לגנוב את הסוסים האלה?‬
‫כשהם יכבו את האורות, וילכו לישון.‬
‫קופא לי הישבן כאן בחוץ.‬
‫ספר לנו סיפור, פול.‬
‫בני כמה אתה חושב שאנחנו?‬
‫אתם תאהבו את הסיפורים של פולדו.‬
‫הם ממש מפחידים.‬
‫נכון, פולדו?‬ ‫-הם אמיתיים.‬
‫זה מה שהופך אותם למפחידים.‬
‫ואף אחד מהם לא יותר אמיתי...‬
‫מהסיפור אודות אמריס...‬
‫והקסם שהשתלט עליה.‬
‫אין כזה דבר, קסם.‬
‫מה אנחנו, אוויאלנים?‬
‫אם אתה אחד מהאנשים שקסם יכול לזרום דרכם, ‬
‫אפילו לא תדע זאת.‬
‫עד שזה יהיה בתוכך.‬
‫זה מה שקרה לאמריס.‬
‫היא הייתה כמעט בת שמונה, ‬
‫וגרה בבקתה, עמוק ביער, ‬
‫עם אימה שאהבה אותה מאוד.‬
‫יום אחד היא יצאה, אספה עצים לאח.‬
‫וכשהיא סוף-סוף חזרה הביתה, היה חשוך.‬
‫והבקתה הייתה שקטה באופן מוזר.‬
‫אין אש באח, ‬
‫אין תבשיל בסיר.‬
‫אמריס קראה, "אימא?"‬
‫וקולה של אימה ענה, "אני במרתף."‬
‫עכשיו, זה היה מוזר.‬
‫המרתף שלהם היה חשוך וקר‬
‫והם שנאו לרדת לשם.‬
‫ואימא שלה קראה חזרה, "מצאתי משהו, מהר.‬
‫בואי תראי."‬
‫אז אמריס הדליקה נר קטן, ‬
‫פתחה את הדלת למרתף...‬
‫והתחילה לרדת, ‬
‫הנר הקטן שלה בקושי מפלח את האפילה הנוראית.‬
‫ "אל תפחדי, ילדתי."‬
‫קולה של אימה קרא בחשיכה.‬
‫ובדיוק כשאמריס הגיעה לתחתית המדרגות...‬
‫הרגישה את האדמה הקרה והרטובה מתחת לרגליה…‬
‫הנר שלה כבה.‬
‫ואז...‬
‫אז... היא שמעה את זה.‬
‫שמעה מה?‬
‫את הדלת הקדמית...‬
‫נפתחת למעלה...‬
‫ואת הקול של אימה...‬
‫אומר...‬
‫ "אמריס, אני בבית."‬
‫מה אמריס עשתה?‬
‫היא לא יכלה לעשות כלום.‬ ‫כי מה שהיה שם למטה החזיק בה עכשיו.‬
‫לבסוף, אמריס השיבה.‬
‫ "אימא, אני במרתף! מהר!"‬
‫ואימה מיהרה, רצה למטה עם נר.‬
‫אבל הילדה הקטנה שלה נעלמה.‬
‫נעלמה לעד.‬
‫נעלמה לאן?‬
‫אף אחד לא יודע.‬
‫אבל היא שם איפשהו...‬
‫לבדה.‬
‫אז בפעם הבאה שתטיילו ביער‬ ‫ותרגישו את ההרגשה הזאת...‬
‫כאילו שמישהו צופה בכם...‬
‫תהיו מאוד זהירים.‬
‫כי זה עלול להיות הקסם...‬
‫שמחכה...‬
‫לקחת!‬
‫אתה בוכה?‬
‫שתוק.‬
‫טיורי?‬
‫טיורי.‬
‫אנשים מדברים.‬
‫על מה שווירידיאן רוצה לעשות כשהוא יחזור.‬
‫אז מה שבמכתב הזה יכול להיות‬ ‫אפילו יותר חשוב משחשבתי.‬
‫אני יודע שזה חשוב. תמיד ידעתי שהוא חשוב.‬
‫כן, אבל העניין הוא, שהפרס שלנו‬ ‫גדל עוד יותר.‬
‫הנה היא מתחילה שוב.‬ ‫-מה זה אמור להביע?‬
‫זה אומר שלא הכול קשור לכסף.‬
‫לא הכול צריך להיות "מה יוצא לך מזה".‬
‫והנה הוא שוב מתחיל.‬
‫אם כולם רק דואגים לעצמם, ‬ ‫העולם הופך למקום נוראי.‬
‫העולם הוא מקום נוראי.‬
‫אז זה תלוי באנשים כמונו‬ ‫לעשות משהו בקשר לזה.‬
‫או אולי זה דורש אומץ שאין לך.‬
‫אני לא מפחדת משום דבר.‬ ‫-כן, את מפחדת.‬
‫לכן את כאן, חושבת על הפרס הזה‬
‫במקום ללכת למצוא את אימא שלך.‬
‫בילית יותר מדי זמן עם הנזירים האלה.‬ ‫-את אפילו יותר מפחדת ממני, וזה אומר משהו.‬
‫את פוחדת שכאשר באמת תמצאי אותה...‬
‫היא לא תהיה התשובה לכל התפילות שלך.‬
‫או אפילו יותר גרוע, ‬
‫את לא תהיי התשובה לשלה.‬
‫הביטו!‬
‫סלופור המכשף!‬
‫מעלה באוב מהעולם התחתון!‬
‫בבקשה תנו בנדיבות, ‬
‫כי למדתי את האומנויות האפלות‬
‫של הארץ המקוללת הזאת.‬
‫אתם מכירים היטב את שמה, ‬
‫אבל מעטים מעזים לומר אותה.‬
‫אוויאלן!‬
‫במסעותיי…‬
‫אני ראיתי את נחש המוות!‬
‫שתיתי מנהר הדם!‬
‫ודיברתי...‬
‫עם השאמאנים המתים תאבי הנקמה‬
‫שנרצחו על ידי הנסיך וירידיאן.‬
‫ועכשיו קולם קורא לנקמה!‬
‫תמצאו את הילד! חפשו בכל סנטימטר מסריח!‬
‫רוכבים אדומים!‬
‫תערכו חיפוש בספינה!‬
‫קמצנים!‬
‫התחבאי!‬
‫איפה הילד האוויאלני?‬
‫הוא יהיה עם הסוס!‬
‫איפה הוא?‬
‫תביאי את ארדנוון.‬ ‫אנחנו צריכים לרדת מהספינה.‬
‫אתה לא הולך לשום מקום.‬
‫חשבתי שאתה...‬
‫מטרד פשוט.‬
‫גדלת...‬
‫להיות לפריחה מגרדת.‬
‫בבקשה, מה אתה עושה?‬ ‫-מכאן!‬
‫ארדנוון, חכה!‬
‫תאט!‬
‫לא!‬
‫אפשר לשאול...‬
‫מאיפה השגת את הקמע הזה?‬
‫הוא היה שייך לאבי.‬
‫דם של שאמאן.‬
‫אבא שלי היה שמאן?‬
‫לך יש שאלות, לי יש תשובות.‬
‫אבל ראשית, ‬
‫עלינו לרדת מהספינה הזאת.‬
‫אתה אף פעם לא יכול לדעת‬ ‫מתי תצטרך יציאה מהירה.‬
‫רדפו אחריך רוכבים אדומים?‬ ‫-גרוע מזה.‬
‫קהל שרצה את הכסף שלו בחזרה.‬
‫אני יודע שאתה שם!‬
‫אנחנו חייבים ללכת.‬
‫זה לא נגמר!‬
‫איפה לביניה וארדנוון?‬ ‫-תיכנס!‬
‫מה זה?‬
‫אני‬‫...‬
‫מדמם.‬
‫תפסתי אותך, ילדי.‬
‫להתראות, טיורי!‬
‫תודה רבה על מתנת הפרידה שלך!‬
‫אנחנו חייבים לעצור.‬ ‫-שקט. תירגע.‬
‫אנו חייבים לחזור.‬ ‫אנו חייבים למצוא את לביניה.‬
‫אני לא יודעת לשחות!‬
‫מה קרה?‬
‫הסוס העלוב שלך כמעט הרג אותי, ‬ ‫זה מה שקרה.‬
‫זו המומחיות של ארדנוון.‬
‫נפצעת?‬
‫ארדנוון.‬
‫אתה לא במצב לרכב.‬
‫אנו צריכים קודם לעצור את הדימום.‬ ‫-יש מערה לא רחוק מכאן, ‬
‫עם העשבים שאני צריך‬ ‫כדי להכין תחבושת לפצע הזה.‬
‫אבל עלינו למהר לפני שהם יבואו.‬ ‫-רגע.‬
‫מה יוצא לך מזה?‬
‫לביניה, בבקשה. הוא הציל את חיי.‬ ‫-אני יודעת. אבל למה?‬
‫אתה אוויאלני טהור. אני יודע זאת.‬
‫ואני רק תלמיד צנוע של התרבות העשירה שלך.‬
‫עם צבע פנים וטריקים זולים.‬
‫יותר נוכל מתלמיד.‬
‫צינית. יופי.‬
‫כל גיבור צריך אחד, ‬ ‫זה שומר עליו עם רגליים על הקרקע.‬
‫אתה חושב שהוא גיבור?‬
‫כן. יש אפלה שמתקרבת.‬
‫אפלה שתיקח הכול.‬
‫וכשהיא תגיע, רק דבר אחד יכול לעצור אותה.‬
‫אתה מסתכל עליי.‬
‫כשענני הסערה יתאספו, גיבור יקום‬
‫עם הכוח להתמודד מולו.‬
‫נולדת מדם שאמאני, טיורי.‬
‫אתה הגיבור הזה.‬
‫רגע, אנחנו חייבים ללכת.‬
‫רק שיהיה ברור, ‬ ‫השחקן הזה מטורף לגמרי. אתה יודע את זה?‬
‫אני מחבב אותך, גבירתי הצעירה.‬
‫אני מחבב אותך מאוד.‬
‫קדימה.‬
‫אין זמן לבזבז!‬
‫מי ילדה טובה?‬
‫קדימה, חייבים להזדרז!‬
‫אם אאלץ לגנוב את הסוסה הזו, אני רוצה‬ ‫לפחות שהיא תדע שהכוונות שלי מכובדות.‬
‫אתה רוכב עליה, פולדו, לא מתחתן איתה.‬
‫תראה, גם אני לא רוצה לעשות את זה.‬
‫אבל איונה צודקת.‬ ‫אנחנו חייבים למצוא את טיורי.‬
‫למה?‬
‫כדי שפשוט נמסור אותו לפנטומר?‬
‫קדימה!‬
‫גנבים!‬
‫תפוס סוס!‬
‫זוזו!‬
‫רוצחים!‬
‫היי, זה היה הסוס שלי!‬
‫לגנוב מאדם זקן, כן?‬
‫דרך גשם וברד, דם ושלג‬
‫שם רכב ג'וסיפו המפורסם‬
‫ולצדו רכב אחיו הקטן והמעייף‬
‫אתה אי פעם סותם?‬ ‫-את תאהבי את הקטע הבא.‬
‫איונה תמיד מוכנה לדו-קרב‬
‫פולדו המתוק, אינו טיפש‬
‫ומאחוריהם רכב חמור על פרד‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫והוא לא פרד.‬
‫אני לוקח את הסוס שלך, פיאק.‬
‫לא, אתה לא.‬ ‫-אני כן, הדבר הזה קטן עבורי.‬
‫אז היית צריך לגנוב משהו קצת יותר גדול, לא?‬
‫אני אומר שנקים מחנה.‬
‫אני אומרת שלא.‬
‫אבל רכבנו כל הלילה.‬
‫ואנחנו עדיין קילומטרים מאחוריו, אז נמשיך.‬
‫לפני שנים רבות לחמתי במלחמות אוויאלן.‬
‫זה עלה לי בצעירותי ותמימותי. ‬
‫אבל הרווחתי משהו בתמורה, הבנה...‬
‫לכוח האמיתי של אוויאלן.‬
‫הכוח שאני מרגיש בך, טיורי.‬
‫מה המקום הזה?‬
‫מקום שבו איש לא יוכל למצוא אותנו. מהר.‬
‫אם טיורי הוא הגיבור‬ ‫שהאגדה הזאת מדברת עליו, ‬
‫אז גם אימא שלו ידעה זאת.‬
‫למה היא לא אמרה משהו?‬
‫כדי להגן עליו, כמובן.‬
‫מהייעוד שלו.‬
‫אבל הוא מצא אותו עכשיו, ‬
‫ואין מנוס.‬
‫טיורי.‬
‫מהר, מכאן!‬
‫תשכיבי אותו כאן. הנה.‬
‫יש מים בדלי.‬
‫המערות האלה עתיקות.‬
‫מלפני שהיו דגונאוט...‬
‫או אונוואן.‬
‫לפני שהיו אבירים ומלכים.‬
‫כשהייתה רק אדמה אחת.‬
‫כוח אחד.‬
‫אוויאלן.‬
‫כן.‬
‫זה תמיד היה מקום של ריפוי.‬
‫הוא יהיה כאן בטוח.‬
‫אנחנו צריכים פרחי גולדנרוד וייארו.‬
‫תמצאי אותם בקצה היער.‬
‫למה את מחכה?‬
‫זה בסדר.‬
‫תעשי מה שהוא אומר.‬
‫לא אתעכב.‬
‫שמור עליו.‬
‫מינרלים עוזרים לרסן‬ ‫את הכוח שלך במהלך הטקס.‬
‫איזה טקס?‬
‫אני לא מבין.‬
‫בדיוק.‬
‫צריך להבין את הכוח הזה כדי לשלוט בו.‬
‫אתה חושב שכל מי שנולד‬ ‫עם המתנה יודע להשתמש בה?‬
‫כדי להשתמש בכוח אמיתי, עליך לשלוט בו קודם.‬
‫והטקס הזה הוא חלק מהריפוי שלי?‬
‫הטקס הזה הוא חלק מהריפוי של העולם.‬
‫אני מודה לאלים שמעל‬ ‫שנשלחת אליי ולא לווירידיאן.‬
‫אם הוא יכלה אותך, ‬
‫המשימה שלנו תהיה בלתי אפשרית.‬
‫יכלה אותי?‬
‫השאמאנים של אוויאלן לא סתם חוסלו.‬
‫ראשית, הנסיך האציל שלנו גנב את כוחם.‬
‫שרף אותם מנשמתם ומשך אותם אל תוך שלו.‬
‫אבל הפרס הגדול‬
‫החליק בין אצבעותיו.‬
‫אתה.‬
‫מה זאת אומרת "שרף אותם מנשמתם"?‬
‫הו, כן, זה אפשרי למי שלמד דברים כאלה.‬
‫כוח...‬
‫ניתן להעביר אותו‬
‫מאדם אחד לאחר.‬
‫אבל התהליך עצמו הוא מה שחשוב!‬
‫לא הכלי שמכיל אותו.‬
‫במיוחד אם הכלי הזה לא ראוי.‬
‫לביניה!‬
‫מאוחר מדי לכל זה.‬
‫לביניה!‬
‫ועכשיו, נתחיל!‬
‫לביניה!‬
‫עשיתי זאת!‬ ‫-לא עשית כלום.‬
‫איונה עשתה זאת.‬
‫לעזאזל, זו רק הבחורה.‬ ‫-אתה רואה?‬
‫אם אני הייתי עושה את זה, זה היה טיורי.‬ ‫-אומר האידיוט שגנב פרד.‬
‫זה לא פרד.‬ ‫-אני מאוד מצטער.‬
‫אתה מוכן לסתום ולהוריד אותי!‬
‫כמובן.‬ ‫-רגע.‬
‫איפה טיורי?‬
‫אין לי מושג מי את, ילדה, ‬ ‫אבל אני לא אומר לך כלום עד שתורידי אותי!‬
‫אין זמן לזה, טיורי בסכנה.‬
‫הוא בסכנה, אין ספק!‬
‫אנחנו הסכנה.‬
‫אנחנו "אבירי הסכנה".‬
‫ברצינות, ארמן.‬
‫אתה פתטי.‬
‫אל תקרא לי פתטי!‬ ‫-מה אתה מעדיף?‬
‫סליחה!‬
‫כן, כמובן.‬
‫קדימה, דברי!‬
‫איפה טיורי?‬
‫ובכן, אל תעמדו שם סתם, תרדפו אחריה!‬
‫להעביר את הכוחות שלך אליי‬ ‫לא יהיה תהליך ארוך, טיורי.‬
‫האש...‬
‫תשחרר אותם מבשרך הלא ראוי.‬
‫וברגע שהם יהיו חופשיים, ‬ ‫אני אוכל לקבל אותם סוף-סוף‬
‫ולהפוך לגיבור שאתה לעולם לא תוכל להיות.‬
‫לביניה!‬
‫טיורי!‬
‫לביניה!‬
‫זה לא נראה טוב.‬
‫טיורי!‬
‫-לביניה!‬
‫אנחנו חייבים לעזור לו.‬ ‫-טיורי!‬
‫אין דרך להיכנס.‬
‫לשרוף את הבשר!‬
‫שחרר את כוחותיו!‬
‫תשתמש בזה, טיורי!‬
‫תשתמש בכוח שלך כדי להציל את עצמך!‬
‫לא!‬
‫זה נעשה!‬
‫הכוח הזה שלי!‬
‫מה?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫לא!‬
‫עשית את זה.‬
‫מה אתם עושים כאן?‬